Typisk for Oxford at begynde et semester om efteråret.
Jeg føler mig 100 år gammel.
Jeg har fået en røffel af monsignor Bell -
- af min manuduktør og af viceforstanderen.
Og nu skal jeg møde mr. Samgrass fra All Souls. Den fjerde på to dage.
- Hvem er mr. Samgrass? - En af mors bekendte.
De siger, jeg har gjort mig uheldigt bemærket, og at jeg må forbedre mig.
Hvad er der sket med os? Jeg føler mig så gammel.
Jeg føler mig midaldrende, hvad der er langt værre.
Godt, vi fik den lille snak. Det vil glæde din mor.
Lidt sherry? Jeg tror, jeg selv vil nyde et glas.
Har din mor fortalt, jeg arbejder lidt for hende?
Hun var meget opsat på, at vi skulle mødes.
Det sagde hun vel?
Måske. Det kan jeg ikke huske.
Jeg må af sted.
Hun har betroet mig at redigere et mindeværk om hendes bror Ned.
En ren fornøjelse.
Og det er en fryd at arbejde på Brideshead, Englands dejligste gods.
Det glæder mig, De synes om det. Jeg har en opgave at skrive.
Javel.
Husk nu, hvad jeg har sagt.
Vi får sikkert gavn af vores diskussion.
Og husk, at fremskridt i det akademiske vil glæde din mor.
- Tak for i dag. Farvel. - Farvel, Sebastian.
Mr, Samgrass kom til at spille en stadig vigtigere rolle i vore liv.
Det var ikke korrekt af Sebastian blot at kalde ham "mors bekendt".
Han var bekendt med alle, der besad noget, han holdt af.
Jeg skal "forbedre mig". Charles.
Hvordan "forbedrer" man sig?
Melder sig ind i Folkeforbunds-foreningen?
Læser "Isis" hver uge? Drikker kaffe i Cadena-cafeen?
Det var da en begyndelse. Og du kunne ryge pibe og spille hockey.
Og gå til forelæsninger på Keble.
Eller købe en af disse cykler med en kurv til bøgerne.
Og drikke kakao om aftenen og diskutere sex meget seriøst.
Anthony Blanche er blevet smidt ud.
Han skrev til mig.
Han har fået en lejlighed i München.
Og han kommer sammen med en politimand.
Jeg kommer til at savne ham.
Jeg med... på sin vis.
Anthony Blanche havde taget noget med sig.
Han havde låst døren og beholdt nøglen på sig.
Alle vennerne, blandt hvem han altid var en fremmed -
- havde brug for ham nu.
Sebastian og jeg holdt os for os selv.
Vi var så optaget af hinanden, at vi ikke behøvede andre venner.
Som fætter Jasper sagde: Man brugte det andet studieår til -
- at ryste de venner af, man havde fået i det første.
De fleste venner kendte jeg gennem Sebastian.
Vi skilte os af med dem og skaffede os ikke nye.
Jeg holdt en spinkel forbindelse med studiet ved lige -
- og gik nu og da til forelæsninger.
Afdæmpet påklædt og glad i min gerning -
- blev jeg et respektabelt medlem af mit college.
Sådan stod det til, da Lady Marchmain besøgte Oxford en uge.
Mr. Ryder, en dame har spurgt efter Dem. Hun lagde besked.
Det glæder mig, jeg traf dig, Charles. Jeg må godt sige Charles, ikke?
Jeg føler, at jeg allerede kender dig.
Jeg har lige spist frokost med Sebastian og mr. Samgrass.
Han er en dygtig historie-lektor ved All Souls.
- Han tager sig af Sebastian. - Ja, det har jeg hørt.
Jeg håber, Sebastian skønner på det.
Trist, vi ikke mødtes på Brideshead. Alle elsker dine billeder i havestuen.
Det var smukt af Dem at lade mig bo der så længe.
Det var Sebastian, der var heldig at have dig hos sig.
Passer det, at du er min søns eneste ven i dette semester?
Der er nogle, der har forladt universitetet...
Ja, det er jeg vel nok. Vi er meget sammen.
Det glæder mig. Jeg er også dig tak skyldig.
Et sådant venskab kan være en stor hjælp.
Hun accepterede mig som hans ven og ville selv være min ven.
Herved rettede hun uafvidende et slag mod vort venskabs rødder.
Det er det eneste, jeg kan bebrejde hende.
Et par uger senere ankom Julia til Oxford.
Hun blev kørt af en vis mr, Mottram, som hun tiItalte som Rex.
De deltog i mit lille frokost-selskab.
Et af de sidste i den gamle stil.
Han kan ikke have været mere end 30 -
- men Rex forekom os at være meget gammel.
Han kom fra Canada, var blevet parlaments-medlem -
- en spiller og en flink fyr. Han havde held i pengesager.
Husk, at han kommer fra kolonierne.
Han har aldrig gået på universitetet.
Man kommer bare tre år bagud for alle de andre.
Og Rex er aldrig blevet samme sted i tre år.
Men jeg har hørt nogle sjove universitets-historier fra F.E.
Der var én om to studerende og en gås...
Gammel historie.
Pokkers! Mine cigaretter.
Nu skal jeg.
- De ligger i bilen. - Undskyld mig, d'herrer.
Julia behandlede ham, som alle andre, med mild foragt -
- men med besiddermine.
Jeg er medarrangør af et velgørenhedsbal næste måned.
I to må komme med. Rex holder selskab først.
- Hvorfor skulle vi det? - Åh, gør det nu!
Rex kender ingen unge mennesker.
Hans venner er gamle, seje forretningsfolk og politikere.
Vi får se.
- Skynd dig! - Manchetknapperne var væk.
- Tager du med, Boy? - Ja, med glæde.
Du er vel klar over, det bliver sæsonens mest kedelige bal?
Jeg har ikke været til så mange baller.
- Blot serveringen er god. - Pas på champagnen!
Du vil vel ikke køre sådan hele vejen?
Sebastian og jeg skulle overnatte i Marchmain House.
Mens vi klædte om, drak vi en flaske champagne.
Du er ikke klædt om endnu!
Jeg kommer for sent.
Tag af sted uden mig.
Hvor er du irriterende.
Det var skønt af jer at komme. Det bliver skrækkelig kedeligt.
Vær nu ikke for længe om det.
- Hvor bliver Julia af? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Hun er nok taget til middag et andet sted.
Du store...!
- Det er hendes arrangement. - Men hvordan kommer hun derhen?
Hun klarer sig nok.
Hvorfor skal det hele være så stort?
Den er ikke for stor til os.
Lad os tage hen til Ma Mayfield.
Ma Mayfield fra "The Old Hundredth".
Det er byens bedste klub. Jeg har en fast pige der, Effie.
Jeg får ballade, hvis hun hører, jeg var i byen uden at besøge hende.
- Så lad os besøge hende. - Vi tager en flaske champus til...
Og så af sted til Ma Mayfield!
Omsider!
Brenda! Det glæder mig, du ikke lod ham udsætte middagen.
Det er den canadiske belevenhed.
Godt, du kom. Så kan vi tage af sted.
- Ved du nu, hvor det ligger? - Ja, det er Sink Street 100.
- Skal vi ikke til det bal? - Det ene bal ligner det andet.
- Men jeg vil danse! - Det kan du gøre hos Ma Mayfield.
- Lad hellere være at køre. - Lad mig. Jeg kan vejen udenad.
- Parat? - Ja!
- Hvordan slukker man? - Spørg Hardcastle.
Medlemmer?
Hold jer væk. I bliver forgiftet og får en dårlig.
Medlemmer...?
Jeg er Mulcaster.
Viscount Mulcaster.
Jeg er en gammel ven af indehaveren!
Prøv indenfor.
I bliver udplyndret, forgiftet, smittet og udplyndret.
- I er ikke medlemmer, vel? - I burde efterhånden kende mig!
Ja, min skat... 10 shillings hver.
- Jeg har aldrig betalt før! - Du er heldig, skat.
Her er fuldt. De næste skal betale et pund.
Lad mig tale med mrs. Mayfield!
De taler med hende. Jeg er mrs. Mayfield.
Næ, Ma! Der er så mørkt herinde.
Jeg kunne ikke genkende Dem i al den stads. De husker mig da?
Boy Mulcaster!
Helt i orden, skat. Det bliver 10 shillings... hver.
Lad mig...
- Er Effie her i aften? - Hvem?
En af pigerne, der altid er her. Køn, mørkhåret.
Her arbejder masser af piger, mørke og lyse, og nogle er kønne.
Det har jeg ikke tid til at bemærke. 30 shillings.
Det var ikke så lidt!
Jeg prøver at finde Effie.
Vi spilder tiden. Det er nogen bøsser.
Se, jeg fandt hende. Det er Effie!
Lord Sebastian Flyte, Charles Ryderv Effie... øh... Effie.
Det bliver seks shillings til.
Det er min første bid mad i aften. De laver kun morgenmaden godt.
Man bliver sulten af at vente.
- Kommer du her ikke tit? - Næ...
Så er det dig, jeg har set før.
- Har du glemt vor september-aften? - Nej da, skat.
- Du er gardisten med den ømme tå! - Ikke drille, Effie.
Du var sammen med Bunty, da her var razzia!
Effie elsker at drille. Hun er sur, fordi jeg har været væk.
- Jeg har set dig før. - Hold nu op med at drille.
Det var ikke med vilje.
- Vil du danse? - Ikke lige nu.
Gudskelov! Mine sko klemmer.
- Til damen. - Mange tak.
Det bliver 30 shillings.
Skål.
Vi bliver angrebet!
Af Dødningehovedet og Det Syge Barn!
Bed dem gå deres vej.
De damer... Mine damer, vil De danse med min ven og mig?
Hvis I gerne vil, så siger vi ikke nej.
Vi troede, I var bøsser.
Ja, da I kom ind, sagde viv "De to er bøsser."
Ja, det sagde vi, for I så sådan ud.
Det skyldes vor umådelige ungdom.
Og vor usædvanlige skønhed.
- Jeg synes faktisk, du er sød. - Jeg synes også, du er sød.
Hvad med et lille selskab hjemme hos mig... kun os seks?
Glimrende! Boy, vi skal til selskab.
Kun os seks. Den charmerende unge dame inviterer.
Jeg siger til mrs. Mayfield, at vi går.
Aftenen var ung endnu, da vi igen stod på gaden.
Dørvogteren anbefalede en taxi, men vi steg ind i Hardcastles bil.
Det var en fejltagelse.
Jeg vil ud!
Beklager, hvis jeg er til gene for trafikken.
Men den unge dame forlangte at komme ud.
Hun holdt på sit. Som De så, var hun under tidspres.
Lad mig snakke med ham.
Vær nu flink, sheik. Kun du har set noget.
Drengene er uskadelige. Jeg får dem over i en taxi.
Hør her, min gode mand! De har ikke set noget.
Vi har været hos Ma Mayfield.
Hun betaler Dem vel for at se den anden vej.
Gør det samme for os, og De vil ikke fortryde det.
Det kommer jer dyrt at stå!
Ved I, hvem jeg er? Viscount Mulcaster!
Min far er jarl!
Luk op, jeg må tale med en læge!
Ring efter min sagfører!
Charles, er du der?
- Ja, jeg er her. - Det er en køn redelighed.
Vi må have fat på Rex Mottram. Dette her er lige noget for ham.
- Vi gjorde kun vor pligt. - Naturligvis.
Det er en skandale!
- Det var for deres eget bedste. - Meget fornuftigt.
Vi lod de unge damer gå.
Cigar...?
Mange tak, sir.
Denne hændelse kunne vel ikke blive mellem os?
Nej, sir. Det er desværre for sent.
Rapporten er gået videre, og pigerne er noteret som vidner.
Mottram! Jeg agter at anlægge sag for uretmæssig anholdelse!
Lad hellere mig sige, hvad der skal siges.
- Ellers noget, hr. betjent? - Ja, vil De underskrive kautionen?
Vil De kvittere for ejendelene?
Tak for det... og godnat.
Jeg håber, det hele er der.
Vi overnattede i Rex' lejlighed.
Hans indsats var imponerende,: Han hidkaldte en barber -
- og hans tjener hentede vort tøj. Rex ankom efter morgenmaden.
Godmorgen, d'herrer.
Det er jeres sagfører, mr. Selwyn. Lord Sebastian Flyte.
Mr. Charles Ryder.
Lord Mulcaster.
Vil De ikke sidde ned, Selwyn?
Sebastian er i knibe. Han kan få op til ½ års fængsel.
Desværre har dommer Grigg sagen.
Han ser strengt på den slags.
I dag vil vi blot bede om at få Sebastians sag udsat en uge -
- mens vi forbereder forsvaret.
I to erklærer jer skyldige og betaler 5 shillings i bøde.
Jeg skal prøve at tage mig af aviserne.
Men der kan blive vrøvl med "The Star".
En vigtig tingv Sig intet om "The Old Hundredth".
Heldigvis var tøserne ædru, men deres navne blev noteret.
Rokker vi ved politiets forklaring, bliver de indkaldt som vidner.
Det må vi undgå. Ikke sandt, Mulcaster?
Vi må sluge politiets historie -
- og anmode retten om ikke at forøde en ung mands karriere -
- på grund af én ubesindighed.
Det skal nok virke.
En lærer må give dig et godt skudsmål. I har åbenbart Samgrass.
Han kan bruges.
Du siger blot, du skulle til et respektabelt bal -
- var uvant med vin, drak for meget og kørte galt på hjemturen.
Derefter må vi tage os af universitetets ledelse.
Det hele gik, som Rex havde forudsagt.
Kl, 10.30 stod vi uden for retten i Bow Street.
Mulcaster og jeg havde betalt vores bøder.
Sebastian skulle give møde om en uge.
5 shillings! Det er for galt. De burde have frikendt os.
De nægtede mig at tilkalde min sagfører.
- Det er overstået. - Nå, jeg må af sted.
Min grandonkel har taget billetten.
Jeg undgår vel ikke, at mor hører om det.
Fandens!
Det er koldt.
Skal vi ikke bare tage tilbage til Oxford?
Skal vi ikke ringe til Julia?
Jeg tror, jeg rejser til udlandet.
Kære Sebastian, du får blot en bøde og en moralprædiken!
Ja, men alt det besvær!
Mor og Bridey og familien... og lærerne!
Jeg vil hellere i fængsel.
Hvis jeg rejser, kan de vel ikke gøre mig noget.
- Kan de? - Ja, de kan.
Men det gør man jo, når politiet er efter én.
Mor vil få det til at virke, som om hun står ene med det hele.
Skal vi ikke ringe til Julia, mødes med hende og drøfte det?
I er et kønt par!
I ser forbløffende friske ud.
Den ene gang, jeg blev fuld, lå jeg flad næste dag.
I kunne godt have taget mig med.
Jeg ville så gerne på "The Old Hundredth". Er der skønt?
- Nå, det ved du også? - Rex ringede til mig i morges.
- Hvordan var jeres veninder? - Nu snager du!
- Min lignede et dødningehoved. - Og min en tuberkulosepatient.
- Ved mor noget? - Ikke om dødningehovederne.
Jeg sagde, I kom i spjældet. Hun var meget forstående.
Hendes forståelse er det værste.
Hvorfor tog I til mr. Mottram? I kunne være kommet til mig.
Der var ikke tid, mor. Jeg beklager, hvis...
Hvordan skal jeg forklare familien det?
Det vil undre dem, at de er mere chokerede end jeg.
Kender du min svigerinde, Fanny Rosscommon?
Hun siger altid, jeg opdrager mine børn forkert.
Måske har hun ret.
Mr. Samgrass?
Mon det kan nytte, at jeg taler med rektor?
Jeg har talt med monsignor Bell...
Hun tager det da smukt. Hvad er du så bekymret for?
Jeg kan ikke forklare det.
Hvor længe har De kendt Lord Sebastian Flyte?
Siden han kom til Oxford. Jeg er en bekendt af hans mor Lady Marchmain.
- Hvad mener De om hans karakter? - Han er en mønster-studerende.
En strålende universitets-karriere står på spil.
Mener De, at denne begivenhed er typisk for ham?
Aldeles atypisk.
Lord Sebastian har altid udvist den største flid i sine studier.
Jeg kan forstå, den anklagede tog til London til et velgørenhedsbal...?
Netop. Et højst respektabelt arrangement.
Jeg tror, forklaringen er...
Lord Sebastian er uvant med vin.
Englands love gælder såvel for Oxford-studerende -
- som for enhver ung bølle.
Jo bedre hjemmet er, des værre er forseelsen.
Det er et lykketræf, De ikke er ansvarlig for en alvorlig ulykke.
Var det ikke for mr. Samgrass' vidnesbyrd -
- ville jeg til skræk og advarsel have givet Dem en fængselsstraf.
Men jeg bøjer mig for, at De er uvant med vin.
De får en bøde på 10 pund.
Retsbetjenten vil vise Dem, hvor De betaler.
MARKIS' SØN UVANT MED VIN
Vi fik udgangsforbud resten af semesteret.
Det værste var dog fortroligheden med Rex Mottram og mr. Samgrass.
Men da Rex levede i London, i politikkens og finansens verden -
- og mr. Samgrass boede nær os, var det ham, vi led mest under.
Resten af semesteret hjemsøgte han os.
11 minutter... og 15 sekunder.
Ny rekord.
Behandler de os som forbrydere, opfører vi os som forbrydere.
Godaften, Sebastian... og Charles.
Der var vist ingen, der så os.
Hvor hyggeligt!
Har jeg sagt, din mor var så sød at invitere mig til Brideshead i julen?
Charles!
Rart at se dig.
Jeg er den eneste tilstedeværende. Hvordan har du det?
Godt, tak. Sebastian er på jagt?
Ja, jagtselskabet samledes på plænen, et skønt, arkaisk optrin.
Vore unge venner er i hælene på ræven.
Jeg har tilbragt dagen ved kaminen.
Sebastian så selvfølgelig elegant ud i sin jægerfrakke.
Vil du have te?
Din ankomst giver mig mod til at ringe efter den.
- Er Lady Marchmain her? - Nej, hun besøger en nabo.
Hun kommer hjem til middagen.
Hvordan kan jeg beskrive gæsterne for dig?
Desværre rejser de i morgen.
Lady Julia fejrer nytår andetsteds og tager beau-monden med sig.
Jeg vil savne de smukke skabninger.
Især Celia.
Hun er søster til vor gamle ven i modgang, Boy Mulcaster.
Men hun ligner ham ikke spor.
Hun er indtagende. Jeg vil savne hende, for jeg rejser ikke i morgen.
- Hvor længe bliver De? - Til over nytår. Og du?
Jeg ved det ikke.
I morgen tager jeg for alvor fat på vor værtindes bog.
Det er et skatkammer af perler fra den periode.
Den frygtløse jæger vender hjem!
- Hvornår er du kommet? - For en time siden.
- Har du moret dig? - Jeg blev træt af det og red hjem.
Jeg klæder om. Kom med op og snak med mig.
Vi ses senere, mr. Samgrass.
Vi var til andagt tre gange første juledag.
Mor havde fundet nogle eunukker til at synge højmessen.
Det lød højst besynderligt.
Vi havde et landsbykor til at skråle ad os.
Og min fætter Jasper tvang os til at spille endeløse slag bridge.
Kender jeg nogle af gæsterne?
Nej, det tror jeg ikke.
Det er mors og Julias venner.
Du træffer dem ved teen.
Goddag, Sebastian.
Der kan du se. Et rent cirkus.
- Charles, er du kommet? - Goddag, Cordelia.
- Var det en god jul? - En stille jul.
Jeg spørger mor, om jeg må blive længe oppe, når du nu er ankommet.
Det bliver sjovt.
- Hvor blev du af? - Jeg blev træt af det.
Du gik glip af det bedste!
En rask galop over Spring Fields. Jeg kunne næppe holde mig i sadlen.
- Du er også så modig. - Jeg er modigere, end du er!
Sebastian! Rart at se dig.
- Ryder, hvordan går det? - Godt, tak, Bridey.
Hvornår er De kommet? Sebastian, hvor blev du af?
- Jeg tog tidligt hjem. - Jeg ledte efter dig.
Vor værtinde er kommet tilbage. Hun spurgte, om du var ankommet.
Hun er i sin opholdsstue.
Tak.
- Jeg hilser lige på din mor. - Men du træffer hende jo i aften.
Ja, men...
Vi ses senere.
Det glæder mig, Charles er kommet.
Det er et godt varsel, denne genforening hos din mor.
Jeg glæder mig til samværet.
- Har du haft en god jul? - Ja... jo, tak.
Jeg håber, I har fundet jer til rette efter "episoden"...
Jeg mener i Oxford.
- Straffen var vist ikke så hård? - Vi fik udgangsforbud, men...
I ved vel, det skyldes mr. Samgrass' indsats.
At revselsen ikke var værre.
Han har gjort en stor indsats for os.
Både hos inspektøren og rektor og via monsignor Bell hos forstanderen.
Men nu er det overstået. Jeg vil i kapellet før middagen.
Jeg kan næppe overtale dig til at gå med.
Vi må se at gøre dig til katolik.
Religion var fremherskende overalt.
Ikke blot ved messe og andagt i kapellet -
- men ved alt samvær.
Hvem vil med til andagt?
Jeg må hellere tage mig af Charles.
Og jeg skal have et bad.
- Jeg kommer. - Gør det noget, jeg går med?
Selvfølgelig ikke.
Nå, hvad sagde mor?
Hun priste mr. Samgrass og påpegede vor taknemlighedsgæld.
- Han talte med rektor... - Og inspektøren. Det ved jeg.
Gid Samgrass ville rejse. Jeg er træt af at være taknemlig.
Heldigvis rejser Julias venner i morgen.
Farvel, Charles. Glædeligt nytår!
- Julia, jeg glemte din gave... - Det gør ikke spor.
Farvel, Margot, farvel, Bobby. Vi ses hos Polly.
Er vi der ikke ved midnat, så glædeligt nytår!
Kom nu, Charles...
I 14 dage levede vi vort eget liv på Brideshead.
Jeg havde kun øje for Sebastian -
- og jeg anede, han var i fare, men ikke, hvor stor faren var.
Hans stadige, fortvivlede bøn var at få lov at være i fred.
Og da han regnede sin samvittighed og al hengivenhed for forstyrrere -
- var hans dage i Arkadien talte.
Han manglede ikke kærlighed, men mistede glæden ved den.
Jeg hørte ikke til i hans ensomhed længere.
Mit venskab med familien gjorde mig lig med det, han flygtede fra.
Jeg blev et af de bånd, der bandt ham.
Det var netop denne rolle, hans mor havde udset mig til.
De har så mange smukke ting.
Da jeg var ung, var vi forholdsvis fattige -
- men dog rigere end de fleste andre.
Da jeg giftede mig, blev jeg meget rig.
Det foruroligede mig.
Det var forkert at have så mange smukke ting, når andre intet havde.
Men jeg har indset, at de rige kan synde -
- ved at misunde de fattige deres privilegier.
- Forstår du det? - Måske...
De fattige har altid været Guds og helgenernes yndlinge.
Men kan nåden ikke helliggøre alt i livet... herunder rigdommen?
Rigdommen var grusom i det hedenske Rom. Det er den ikke mere.
Jeg troede, det var nemmere for en kamel at gå gennem et nåleøje -
- end for en rig at gå ind i Guds rige.
Det er uventet, at kameler går gennem nåleøjer -
- men evangeliet er fuldt af uventede ting.
Man venter ikke, en okse og et æsel ville tilbede ved krybben.
Dyr foretager sig de mest besynderlige ting i helgenernes liv.
Det hører med til poesien...
Religionens "Alice i Eventyrland-"side.
- Parat... - Lad gå!
- Hvor har du været? - Sammen med din mor.
Endnu en af hendes "små samtaler"?
Det er ikke min fejl, at hun tror, jeg er moden til omvendelse.
Du skulle ikke opmuntre hende. Hun kan være meget målbevidst.
Og jeg kan være meget stædig.
Se ham lige!
Jeg kan snart ikke tage mere. Hvorfor rejser vi ikke vores vej?
Vi kunne tage til Paris, Buenos Aires, New York, Bayswater.
Jeg kan nøjes med Bayswater. Mon din far vil huse os?
Han vil ikke bemærke os.
- Efter teen...? - Efter teen.
Skynd dig, Sammy!
- Lad gå! - Charles!
Jeg har lige gjort en spændende opdagelse.
Jaså?
- Lad gå? - Undskyld.
I vintersemesteret genoptog vi det liv -
- der syntes at krympe i den kølige luft.
Det tungsind, Sebastian havde lidt under i forrige semester -
- blev afløst af muthed, selv over for mig.
Han var hjertesyg.
Jeg forstod det ikke, og det smertede mig.
Når han var glad, var det oftest, fordi han var beruset.
Så blev det en besættelse at drille mr, Samgrass.
Samgrass... Vorherrebevar's!
Men mr. Samgrass tog det pænt.
Det var, som om det styrkede hans greb om Sebastian.
I dette semester gik det op for mig -
- at Sebastian var drikfældig på en helt anden måde end jeg.
Sebastian, det er mig.
Er du der?
Sebastian, er der noget galt?
Hvad er der i vejen?
Jeg blev selv tit beruset, men i øjeblikkets begejstring -
- og med ønsket om at forlænge stunden.
Sebastian drak for at flygte fra virkeligheden.
Som vi blev ældre, drak jeg mindre, og han drak mere.
Så væltede en række uheld ind over ham -
- så hurtigt og med en sådan voldsomhed -
- at jeg knapt aner, hvornår jeg begreb, min ven var ude i uføret.
Men jeg vidste det i påskeferien på Brideshead.
Charles, vær rar at gå din vej.